Pišite za svoje čitaoce
![](https://media.ba/sites/default/files/styles/full_article/public/default_images/mc_image_placeholder.jpg?itok=OkWxR9Rl)
Pišite za svoje čitaoce
Pisanje o naučnim temama ne zahtijeva ogromni talenat, niti duboku upućenost u pojedinosti. Vi se ne natječete za Nobelovu nagradu, već nastojite svojim čitaocima objasniti nešto što im nije blisko samo po sebi. Od vas se traži da budete pažljivi i da i savladate jezik.
Ne plašite se da ćete ispasti glupi. Vi ste reporter, a ne ljekar, hirurg, biolog mora, sociolog. Inteligentno neznanje može dovesti do dobrih pitanja, pitanja na koja treba odgovoriti za čitaoce. Ne morate biti pametni, ali morate biti zainteresovani.
Ako morate koristiti žargon, odmah i u istom kontekstu ga definišite. Pokušajte u rečenicu u kojoj upotrijebite neki tehnički termin, odmah ugraditi i definiciju.
Što je predmet komplikovaniji, to je bitnije koristiti kratke riječi, kratke rečenice, kratke pasuse.
Postoji uvjerenje, koje će vam reći ozbiljnim tonom, da pisanje o naučnim temama zahtijeva ogromni talenat, duboku upućenost i skoro nadnaravni osjećaj. Znajte da nije tako. Uspjeh u tome samo traži od vas da budete pažljivi, da budete na nivou zadatka i savladate jezik, da biste, u minimalnoj mjeri, mogli shvatiti šta se događa.
Pored toga, međutim, morate stalno biti svjesni svoje publike i voditi računa o njoj. Vi možete izvještavati o najzanimljivijim tokovima genetičkog inženjeringa na svijetu, ali ako ne kažete čitaocima šta je DNK – i koliko je ona važna za životne procese – ispadate iz posla.
Drugim riječima, nikada ne možete poći od pretpostavke da je čitaocima nešto poznato, naročito ako se radi o stvarima koje su makar samo upola tehničke prirode. Ali isto tako, ne možete pretpostaviti ni da je čitalac glupak.
Objašnjavajte poređenjima
U naučnom pisanju je cilj predstaviti stvari što jasnije, dok istovremeno čitav materijal održavate na nivou najveće moguće zanimljivosti i informativnosti. Morate znati da čak i sama riječ nauka kod mnogih čitalaca izaziva odbojnost, pa ih zato na vrijeme morate zadržati nečim što će im zaokupiti pažnju.
Jedan od dobrih načina da se to uradi je povezivanje novih naučnih tokova sa nečim što im je blisko. Koristite slike, analogije, poređenja.
Molekul DNK se opisuje kao super spirala, ali ćete ga življe predstaviti poređenjem sa zavojitim stepenicama; ako opisujete sistem dubinskih grebena u okeanima, koji prolazi kroz središte većine svjetskih okeana, recite da on liči na šavove nogometne lopte.
Međutim, ako dodajete boju, budite pažljivi. Takve predstave i analogije mogu biti pretjerane i postati netačne.
Ja često najbolje informacije nalazim na dnu, ne na vrhu. Neki diplomac koji radi drugorazredne poslove često vam to bolje može objasniti nego neki Nobelov laureat, koji mora davati utisak duboke upućenosti da bi održao svoj imidž.
Zaista, u vrijeme kada naučnici počnu dobijati Nobelovu nagradu, oni se često jako udalje od dohvata onoga što se dešava u stvarnom životu. To nije uvijek tako, ali ponekad jeste. Diplomirani studenti se često nalaze tamo odakle izviru blistave, svježe, nove ideje.
Kada radimo sa naučnicima – studentima ili profesorima – tačnost je od ključne važnosti. Vi morate tačno izvijestiti ne samo ono što oni kažu, nego i ono što misle da govore – značenje koje mu pridaju. To znači da je parafraziranje neophodno (zbog jasnosti), a istovremeno i opasno.
Budite tačni
Postoji jedna stvar koju uvijek pokušavam držati na umu – mada ne uvijek uspješno – a to je činjenica da naučnici sa kojima kontaktiram obično nisu jako zainteresovani za komunikaciju sa javnošću. Međutim, strašno ih interesuje šta njihove kolege misle o njihovom poslu. To je razlog zbog kojeg naučnici često kažu da novine od svega prave senzaciju.
Oni jako paze na tehničku tačnost. Ako navedete ime nečega, na primjer nekog hemijskog pojma, pobrinite se da ga napišete tačno. Ako kilometre prevedete u milje, pobrinite se da tačno izračunate razliku.
Treba da vodite računa o sljedećem: kada razgovarate sa nekim naučnikom o njegovom poslu, može vam biti od pomoći saznanje da on svoj predmet smatra izuzetno značajnim, toliko značajnim da vrijedi posvetiti mu se na čitav život.
Zato se prema tom predmetu odnosite sa poštovanjem.